Шепталися, що кулі його не беруть: із легендарним захисником Маріуполя та чемпіоном світу попрощалися через 9 місяців після смерті
![Шепталися, що кулі його не беруть: із легендарним захисником Маріуполя та чемпіоном світу попрощалися через 9 місяців після смерті](/upload/news/2023/01/17/87302.jpg)
16 січня у Кременчуці провели в останню путь захисника Маріуполя та чемпіона світу з кікбоксингу Максима Кагала. Герой України загинув 25 березня під час оборони донецького міста-порту у складі окремого загону спеціального призначення "Азов".
Як повідомили "Янголи спорту", тіло чемпіона світу з кікбоксингу після смерті тривалий час перебувало на "Азовсталі". Повернути Максима додому вдалося лише внаслідок обміну з окупантами. Українського захисника ідентифікували за експертизою ДНК.
5 січня з героєм прощалися у Києві на Байковому цвинтарі. Після чого тіло легендарного воїна кремували та поховали у рідному Кременчуці.
Максим з дитинства захоплювався спортом, був відданим уболівальником місцевої футбольної команди "Кремінь", сам грав за регбійний клуб "Бастіон", у складі якого у 2014 році став срібним призером відкритого чемпіонату Кременчука з регбі-7. Але головною пристрастю хлопця стали єдиноборства.
Кагал займався кікбоксингом та тайським боксом муай-тай у спортивному клубі "Гермес". "Золото" чемпіонату України відкрило йому дорогу до національної збірної з кікбоксингу, у складі якої у 2014 році він вирушив на чемпіонат світу за версією ISKA (Міжнародна асоціація спортивного карате). На турнір до іспанського Коста-Брава з’їхалося 600 спортсменів.
Кагал, який на той момент був студентом 5 курсу інституту механіки та транспорту Кременчуцького національного університету імені Михайла Остроградського, на чемпіонаті виступав у двох дуже жорстких видах програми – лоу-кік (круговий удар) та К-1 (японський кікбоксинг).
"Максим нокаутував німця, а француз настільки злякався мужнього українця, що просто не вийшов на бій. Перед фінальним поєдинком уже в розділі "японський кікбоксинг" Кагал травмував ноги, вони так набрякли, що він просто не міг взутися. Тому вийшов на ринг у шльопанцях і зумів здобути бронзову медаль", – розповідав fakty.ua тренер з кікбоксингу Олег Скирта.
Успіх бійця відкривав для нього великі перспективи у професійному спорті, але на території Донбасу вже розпочалася війна з Росією. Його друзі та знайомі з фанатського руху записувалися добровольцями, і Максим теж не став відсиджуватися.
Як пізніше згадував Скірта, у 2015 році Кагала запросили на міжнародний турнір з кікбоксингу у Китаї, де мріють виступити мільйони. Але спортсмен відповів, що вже підписав контракт із "Азовом".
Максим отримав позивний "Пістон" та служив на маріупольському напрямку, у 2015 році брав участь у жорстоких боях за село Широкине. Але якщо була можливість, то із задоволенням поєднував службу зі спортом. Виступав за рідний клуб на турнірах з єдиноборств, захоплювався бігом на довгі дистанції, охоче беручи участь у марафонах. На базі полку "Азов" Максим навчав хлопців кікбоксингу та кросфіту.
У чорний для України ранок 24 лютого 2022 командир взводу з позивним "Пістон" разом з побратимами приступив до захисту Маріуполя. І виконав чимало вкрай небезпечних та складних бойових завдань.
Зокрема, 5 березня, як повідомляє ngu.gov.ua, Максим очолив зведений підрозділ, який отримав завдання стримати просування противника. Незважаючи на майже годину артилерійського обстрілу з суші та моря і 5-кратну перевагу ворога у живій силі, не кажучи вже про техніку, підрозділ старшого лейтенанта Кагала вщент розбив ворожу батальйонну тактичну групу і змусив ганебно втікати рашистів.
Також старший лейтенант Кагал зголосився очолити групу "азовців", умілими діями якої було знищено командний пункт окупантів в одній із маріупольських п’ятиповерхівок. Під час "зачистки" офіцер йшов попереду, надихаючи підлеглих, особисто знищував окупантів вогнем та гранатами та одного навіть захопив у полон. У бою двоє "азовців" були тяжко поранені і не могли пересуватися, але Максим швидко надав їм першу медичну допомогу та організував евакуацію.
У лавах російських окупантів навіть почали говорити, що Кагала не беруть кулі, а на тих, хто стає на його шляху – чекає неминуча смерть…
25 березня при спробі штурму українських позицій на околицях Маріуполя противника вкотре було розбито і відкинуто назад. Під час бою Максим перевів у категорії "двохсоті" й "трьохсоті" майже відділення ворогів, але сам отримав численні поранення, від яких помер на місці. За розповідями знайомих і друзів бійця, він не мав шансів вижити, оскільки поряд впала авіабомба.
За особисту мужність та героїзм, виявлені при захисті державного суверенітету та територіальної цілісності України, Володимир Зеленський присвоїв старшому лейтенанту Максиму Кагалу звання Герой України з отриманням ордена "Золота Зірка".
За особисту мужність та героїзм, виявлені при захисті державного суверенітету та територіальної цілісності України, Володимир Зеленський присвоїв старшому лейтенанту Максиму Кагалу звання Герой України з отриманням ордена "Золота Зірка".
![Шепталися, що кулі його не беруть: із легендарним захисником Маріуполя та чемпіоном світу попрощалися через 9 місяців після смерті](https://antikor.com.ua/foto/articles_images/602000/602921_28.jpg)
Читайте по темі:
![](/upload/news/2024/09/07/191292_t.jpg)
![](/upload/news/2024/09/07/191291_t.jpg)
![](/upload/news/2024/09/07/191288_t.jpg)
![](/upload/news/2024/09/07/191282_t.jpg)
![](/upload/news/2024/09/07/191281_t.jpg)
![](/upload/news/2024/09/07/191280_t.jpg)
![](/upload/news/2024/09/07/191279_t.jpg)
![](/upload/news/2024/09/07/191278_t.jpg)
![](/upload/news/2024/09/07/191274_t.jpg)
![](/upload/news/2024/09/07/191271_t.jpg)